Росія втрачає вплив у світі: Казахстан шукає нових партнерів, а Китай активізується у Центральній Азії
Казахстан — новий лідер регіону?
Свідченням того, що Захід прагне активно розвивати стосунки з Центральною Азією, є нещодавній візит президента Франції Еммануеля Макрона до Казахстану та Узбекистану, де він фактично дав зрозуміти, що саме втрата впливу Москви в регіоні зробила можливим його візит.
"Франція цінує шлях, яким йде ваша країна, відмовляючись бути васалом будь-якої влади та прагнучи будувати численні та збалансовані відносини з різними країнами", – заявив Макрон на зустрічі з президентом Казахстану Касимом-Жомартом Токаєвим.
Французький президент також додав, що усвідомлює, який тиск чиниться на ці країни. Тому свою поїздку він назвав історичною. Власне, ці натяки добре зрозуміли й в Кремлі. Голова російського МЗС Сєргей Лавров навіть заявив, що Захід намагається відтягнути від РФ "сусідів, друзів і союзників".
Всі шанси стати новим лідером в регіоні, має Казахстан. Це – найбільша країна Центральної Азії, як за площею, так і за розміром економіки. За показником ВВП на душу населення Казахстан не сильно поступається Росії. А, враховуючи перспективи російської економіки, можна цілком припускати, що скоро Астана випередить Москву.
Вже цієї осені президент Казахстану запевнив, що його країна однозначно дотримуватиметься санкційного режиму відносно Росії. Таку обіцянку Токаєв дав на пресконференції після переговорів із канцлером Німеччини Олафом Шольцем.
Китай активізується в Центральній Азії
До початку повномасштабної війни Росії проти України, Пекін доволі мирно уживався із Москвою. Однак, останні півтора року контекст взаємовідносин Китаю з країнами регіону суттєво змінився. Піднебесна почала розвивати в регіоні нові енергетичні проєкти. Наприклад, було узгоджено новий газогін із Туркменістану. Також через Центральну Азію — в обхід Росії — пройде один із шляхів транспортного коридору до Європи.
Китай вже пообіцяв надати близько 3,72 мільярда доларів фінансової підтримки та безкоштовної допомоги партнерам для сприяння розвитку їхніх економік. Тому для центральноазійських держав зближення з Китаєм обіцяє дивіденди для економіки й підвищення рівня життя громадян, а відповідно – й продовження перебування нинішніх лідерів при владі з усіма її привілеями.
Фактично, можна говорити про початок масштабного переформатування в цьому регіоні і його поступовий дрейф від Росії у бік Китаю, який уже не приховує наміру розбудувати паралельний російському, свій логістичний маршрут до Європи й диверсифікувати джерела сировини та ринки збуту.